8 квітня у столичному театрі Оперети відбулася Всеукраїнська урочиста церемонія «Герої спортивного року-2014».
Серед номінантів було двоє представників легкої атлетики – переможниця Юнацьких олімпійських ігор у Нанкіні у стрибках у висоту киянка Юлія Левченко (категорія «Олімпійська надія») та старший тренер збірної України відповідальний за резерв Валерій Ємельянцев (категорія «Найкращий спортивний організатор року»).
І якщо Валерію Миколайовичу трошки не пощастило – його у підсумку випередив президент Федерації важкої атлетики України Олександр Герега, то Юлії Левченко у її номінації рівних не було:
– Це дуже серйозне досягнення, навіть можна зрівняти з моєю перемогою у Китаї. Стільки емоцій, настільки несподівано! Це дуже висока сходинка.
– Ви на подібних заходах раніше бували?
– Ні, я ніколи не була на нагородженнях спортсменів. Тому опинитися вперше у якості глядача, а також і переможниці – це дуже хвилююче. Тому важко передати ці емоції.
– Від зимового сезону, який щойно минув, ви, певно, на більше розраховували. Було помітно, як ви розчарувалися, коли не зуміли виконати норматив на чемпіонат Європи.
– Знаєте, самого прагнення потрапити на чемпіонат Європи не було, тому що у мене у цьому році своя, літня юніорська «Європа». І я не усі сили викладала, тому що потрібно реалізувати себе там, де дійсно це потрібно, у своїй віковій категорії. Їхати на дорослі чемпіонати це, звісно, дуже престижно, але на це витрачається багато сил і нервів, і не усі відновлюються після зимового сезону до літнього. Тому я не особливо до Праги не прагнула. Звісно, хотілося туди потрапити, але не склалося, отож нічого страшного, не сильно засмучуюся.
– Кажете, що налаштовуєтеся на юніорський чемпіонат Європи. А за путівку на дорослий чемпіонат світу до Пекіну збираєтеся замахнутися?
– Минулого року я навіть не знала, що взагалі зможу потрапити на юнацькі Олімпійські ігри. Впевненості такої не було. А потім по накатаній воно приходить. Тому не знаю, чого чекати від завтрашнього дня. Тренуємося, намагаємося, налаштовуємося на перемогу і виходить як виходить.
– Як і де збираєтеся готуватися до літнього сезону?
– Завтра вранці вже їду на тренувальний збір в Іллічівськ Одеської області. Там будемо налаштовуватися на основну роботу та підготовку до літнього сезону. У нас дуже короткий підготовчий період, на жаль, там дуже багато змагань, тому прийдеться усі сили викласти під Одесою, а вдома продовжувати тренування.
– Про олімпійський Ріо мрієте?
– Звичайно, це головна мрія. Я розумію, що за віком, можливо, ще зарано. Але хотілося б потрапити. Просто буду вірити та мріяти, а там вже як вийде.
ФЛАУ